Fritak og fravær i skolen med religion som begrunnelse: Hva kan et sivilkulturperspektiv bidra med? - Ingrid Smette; Aqsa Umme Awan (Tidsskrift for Samfunnsforskning)
Fritaksparagrafen i opplæringsloven skal sikre foreldres rett til å oppdra barn i tråd med sin religion og sitt livssyn samt felles og likeverdig skolegang for alle barn. Formålet med denne artikkelen er å bruke fritaksbestemmelsen som inngang til å diskutere hvilken posisjon religiøsitet og tro har innenfor den offentlige grunnskolens sivilkultur. Diskusjonen bygger på en kvalitativ studie av skoleledere og læreres erfaringer med religiøst begrunnet fritak eller fravær. Studien viser at både fritak og fravær med slike begrunnelser oppfattes som lite utbredt. Med utgangspunkt i sivilkulturbegrepet diskuterer vi mulige tolkninger av dette funnet. Vi argumenterer for at fritaksparagrafens – og dermed skolens – smale definisjon av religion kan medføre at elevfravær ikke gjenkjennes som religiøst begrunnet. Videre argumenterer vi for at avveiningene religiøse foreldre gjør stilt overfor skoleaktiviteter og undervisning de føler ubehag ved, vil avhenge av hvilken posisjon de ønsker å innta overfor skolens oppdragelsesprosjekt. Å velge livssynsbaserte privatskoler fordi disse representerer en sivilkultur hvor tro- og religiøsitet har en bredere og mer legitim plass, kan innebære å stille seg utenfor dette prosjektet. Å tilpasse seg konvensjonene for hva som er gyldige argumenter for fritak og tilpasning, kan innebære å ivareta en dobbelt posisjon som både del av og på utsiden av det.