Недоліки Хартії Європейського Союзу про основоположні права та необхідність доповнення новими правами і свободами: теоретичний аналіз - T. M. Zavorotchenko (Аналітично-порівняльне правознавство)
У статті досліджено основні недоліки Хартії Європейського Союзу про основоположні права. Доведено питання щодо необхідності доповнення Хартії новими правами і свободами. Актуальність цієї теми обґрунтовується завдяки діяльності міжнародних утворень, а саме Ради Європи та Європейського Союзу. Зауважено, що у європейському просторі основоположні права людини зазнали суттєвого розвитку як щодо їх комплексу, так і стосовно змістовного наповнення та урізноманітнення окремих прав і свобод. Наголошено на тому, що Хартія створює не рівні умови між всіма закріпленими та гарантованими можливостями людини й громадянина. Зазначено, що одним з варіантів внесення змін і доповнень до тексту Хартії є її безпосередня, повна інтеграція у змінені редакції установчих договорів Європейського Союзу. Акцентовано увагу на тому, що в даний час Хартія розглядається державами-членами як більший та прогресивний каталог основних прав людини, ніж Європейський суд з прав людини Ради Європи, який враховуючи свою фундаментальну значимість, є все ж таки тільки визнаним «мінімумом стандартів» для Європейського Союзу. Підкреслено, що розповсюдження юридичної сили Хартії на нашу країну має бути обумовлено тим, що вона має стати повноцінним учасником Європейської політики добросусідства, що у свою чергу підключить до цього специфічного напряму взаємодії інші держави. Висвітлено положення про те, що визнаючи в цілому значення Хартії в міжнародно-правовій системі захисту прав і основних свобод людини та її місце в ієрархії джерел права Європейського Союзу, можемо одночасно приймати належним чином до уваги особливості національного законодавства та національної практики і, відповідно, вживати належного в аспекті застосування положень документа заходів. За результатами здійсненого дослідження зроблено висновки щодо значення та перспектив Хартії для України, а саме йдеться про обов’язковість дотримання Хартії державами-партнерами Європейського Союзу. Надано висновок про те, що в перспективі Хартія про основні права, прийнята від імені всіх держав-членів Європейського Союзу, може стати для України тим регіональним правотворчим актом, вдало доповнюючим новим змістом поняття «національні цінності», які як об’єкти національної безпеки держав-членів Європейського Союзу і як належна їм у сукупності духовна, інтелектуальна і матеріальна власність, можливо, будуть включені до відповідних нормативних правових актів України.