Відшкодування збитку або усунення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - O. I. Yushchyk (Науковий вісник Ужгородського національного університету. Серія Право)
Стаття присвячена дослідженню проблем захисту законних прав та інтересів осіб, які постраждали від кримінальних правопорушень, ефективного поновлення їх прав, своєчасної компенсації та відшкодування шкоди, заподіяної вчиненим кримінальним правопорушенням. Констатовано, що в інтересах потерпілої особи є не лише бажання покарати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а й необхідність реституції та майнового відшкодування завданих збитків й моральної шкоди, а також можливість повернутись до нормального життя і почуватись захищеною від протиправних діянь в майбутньому. Визначається, що суб’єктом відшкодування завданої шкоди або усунення заподіяної шкоди, яка є матеріальною, може бути не лише суб’єкт вчиненого кримінального правопорушення, а й інші особи, зокрема батьки, діти, близькі родичі. А що стосується публічного вибачення, то в цьому випадку суб’єктом може бути виключно лише особа, яка заподіяла матеріальну або моральну шкоду. Викликає питання: якщо правопорушник добровільно не відшкодовує або не усуває завдану шкоду, необхідно забезпечити право потерпілої особи на компенсацію. Неодноразово виникало питання про створення спеціального Фонду, який би компенсував та відшкодовував шкоду, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням. Зарубіжна практика показує, що в деяких країнах такі Фонди створені і забезпечують порушені права потерпілих осіб, які зазнали шкоди або збитків вчиненими кримінальними правопорушеннями. Позитивним є новела в Проекті Кримінального кодексу – відшкодування заподіяної шкоди шляхом реституції або компенсації, яка дозволить забезпечити визнання дотримання прав, свобод і законних інтересів потерпілої особи. Якщо порушено право потерпілого, то особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, буде зобов’язана здійснити реституцію або компенсацію. У разі встановлення неможливості здійснення компенсації особою, визнаною винною у вчиненні умисного кримінального правопорушення, пов’язаного із застосуванням насильства, визначена вироком суду шкода компенсується потерпілій особі державою у випадках та в порядку, передбачених законом, за рахунок Державного фонду відшкодування шкоди потерпілим.