ЕВОЛЮЦІЙНА МОДЕЛЬ СТРАТЕГІЧНОГО АНАЛІЗУ РЕГІОНАЛЬНОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ПРОЕКТУ - M.M. Kuryliuk (Aktualʹnì Problemi Rozvitku Ekonomìki Regìonu)
У цій статті проаналізовано стратегічні рішення щодо регіонального інвестиційного проекту в умовах взаємодії зацікавлених сторін. Побудовано тристоронню еволюційну ігрову модель між центральними, місцевими органами влади та інвестором. Проаналізовано стратегії еволюційної стійкості, вплив різних факторів на вибір тристоронньої стратегії, а також визначено стійкість рівноваги в еволюційній ігровій системі. Передбачається, що в процесі еволюційної гри всі зацікавлені сторони дотримуються звичної стратегії поведінки, не прогнозують майбутній вибір поведінки, а лише аналізують існуючі стратегії інших зацікавлених сторін, і в той же час вибір стратегій здійснюється під впливом зовнішнього середовища та інших факторів, а інформація сторін є неповною. Центральні органи влади (адміністративно-управлінська сторона) мають стратегії, що полягають у втручанні або невтручанні на етапі прийняття інвестиційного рішення щодо впровадження регіонального проекту. Місцеві органи влади (місцеве самоврядування) мають стратегії, що полягають у веденні або не веденні переговорів представниками місцевих органів влади щодо інвестиційного проекту. Інвестор має стратегії, які базуються на власних інтересах і потребах громадських інтересів. Перша стратегія полягає в підтримці сталого розвитку регіону з урахуванням суспільних інтересів, що називається підтримкою, а друга стратегія полягає в тому, щоб більше враховувати власний інтерес. Результати показують, що чим нижча вартість втручання та винагорода для двох сторін, а також висока альтернативна вартість невтручання, тим більша ймовірність вибору центральною владою стратегії втручання. Збільшення прибутку від переговорів, витрат, не пов’язаних з переговорами, і втрат за відсутність переговорів, а також зменшення витрат на переговори та прибутків, пов’язаних із переговорами, сприяють скороченню часу конвергенції вибору місцевою владою стратегії переговорів. Збільшення винагород і покарань, збільшення прибутку від підтримки, втрати та зменшення прибутку за відсутність підтримки, додаткові витрати на підтримку сприятимуть конвергенції вибору інвестором стратегії підтримки.