ВОДНІ БІОРЕСУРСИ ТА АКВАКУЛЬТУРА: СВІТОВІ ТЕНДЕНЦІЇ ТА ВІТЧИЗНЯНІ ПЕРСПЕКТИВИ - В. П. Ткачук; Альона Л. Шуляр; Аліна Л. Шуляр; Д. В. Лісогурська; О. В. Лісогурська; С. В. Фурман (Подільський вісник: сільське господарство, техніка, економіка)
Значущість проблем, пов’язаних із забезпеченням продовольчої безпеки, якості та безпечності харчових продуктів і здорового харчування населення планети загалом і нашої держави зокрема, зумовила пошук нових шляхів та рішень у цій площині на основі моніторингу світових тенденцій та вітчизняних перспектив розвитку такої важливої сфери аграрного бізнесу, як аквакультура, діяльність якої стосується штучного розведення та вирощування для різних потреб водних біоресурсів, які охоплюють, так би мовити, усі живі організми, що мешкають у водному середовищі. Продукція аквакультури багата на поживні речовини, в тому числі і на високоякісний білок, тому займає свою нішу у забезпеченні харчової безпеки. Крім того, важко переоцінити роль такої галузі у питаннях продовольчої безпеки як на глобальному, так і на національному рівні, враховуючи ще й зростаюче населення та обмеження природних ресурсів, адже галузь аквакультури забезпечує приблизно 17% споживаного тваринного білка у світі, а в деяких країнах Азії та Африки цей показник перевищує 50%. Головні світові тенденції в аквакультурі спрямовані на збільшення виробництва риби та морепродуктів у разі зменшення негативного впливу на навколишнє середовище. Інновації, стале використання ресурсів та підтримка з боку держав та інвесторів сприятимуть подальшому розвитку цієї галузі. Трендом у цій сфері агробізнесу є так звана «блакитна трансформація», концепція якої спрямована на перетворення продовольчих систем, які використовують водні біоресурси, з метою забезпечення продовольчої безпеки, покращення харчування та формування доступного здорового раціону для всіх людей. Аквакультура в Україні має значний потенціал для розвитку завдяки природним ресурсам та сприятливим кліматичним умовам. Проте галузь стикається з низкою викликів, таких як недостатнє фінансування, застаріла інфраструктура та наслідки військових дій. Для подолання цих проблем необхідно реалізовувати державні програми, спрямовані на підтримку цього сектору, інвестувати в модернізацію виробництва та впровадження нових технологій, залучати інвестиції, що сприятиме підвищенню ефективності та конкурентоспроможності галузі, розвивати експортний потенціал через вихід на міжнародні ринки, що відкриє нові можливості для зростання та диверсифікації виробництва. Також необхідно сконцентруватися на сталому розвитку аквакультури через раціональне використання водних ресурсів та збереження екосистем.