Вікова динаміка живої маси та статевого диморфізму молодняку молочних порід - Юрій ПОЛУПАН; Сергій ПРИЙМА (Передгірне та гірське землеробство і тваринництво)
На 1262 телицях та 678 бугайцях українських червоної та чорно-рябої молочних і голштинської порід досліджено динаміку живої маси, середньодобових приростів та прояву статевого диморфізму впродовж першого року постембріонального росту. Встановлено, що за живою масою та її середньодобовими приростами до річного віку невисоку (2,8–6,7 %), проте достовірну (до P < 0,001) перевагу мають тварини голштинської породи. За середньодобовими приростами живої маси відзначено сталу закономірність зростання з віком у молодняку обох статей, яке істотно посилюється у період інтенсивного статевого дозрівання у віці 6–12 місяців. Вищий на 3,8 ± 0,78 % (  = 4,87, P < 0,001) індекс спадання відносної швидкості росту підтверджує більш раннє формування живої маси телиць і більш пізнє статеве дозрівання у бугайців. За живою масою та її середньодобовими приростами спостерігається статистично значуща перевага бугайців над телицями на 4,6–28,5 %. Статевий диморфізм з віком зростає, сягаючи максимальних значень у пубертатний період у 6–12 місяців. У період інтенсивного статевого дозрівання у віці від 6 до 12 місяців молодняк вітчизняних порід переважає ровесників голштинської за зростання ступеня прояву статевого диморфізму. Найвищий його прояв спостерігається у тварин української чорно-рябої молочної породи. Стать телят виявляє достовірний вплив як на живу масу (3,2–27,1 %), так і на її середньодобові прирости (2,6–26,3 %) в усі досліджувані вікові періоди за високого рівня статистичної значущості (P < 0,001). Вплив порідної належності на мінливість досліджуваних ознак істотно нижчий (0,3–5,6 %), хоча у більшості випадків статистично значущий.