Досвід застосування частин та підрозділів розвідки провідних країн світу у збройних конфліктах ХХІ століття - О.М. Косогов; В.В. Олексіюк; В.М. Гогулов (Наука і техніка Повітряних Сил Збройних Сил України)
Трансформація традиційних військових форм і способів збройної боротьби в сучасних збройних конфліктах, стрімкий розвиток новітніх інформаційних технологій, поява нових зразків озброєння та військової техніки дали поштовх подальшому розвитку системи воєнної розвідки провідних країн світу. Розвідка виконує багатопланові функції і носить комплексний, інтегрований характер в рамках загальної системи національної безпеки держави. Характерною рисою розвідки у сучасних збройних конфліктах є те, що вона є невід’ємною складовою концепції мережоцентричної війни і носить упереджувальний характер у своїх діях. В певних умовах вона стає не тільки найважливішим видом бойового забезпечення, а й окремою формою ведення бойових дій. Події у збройних конфліктах початку ХХІ століття показали значні особливості і певні проблеми в організації і веденні розвідки в ході бойових дій. Із продовженням протистояння на Сході України дослідження стосовно тенденцій розвитку воєнної розвідки та визначення вимог до неї є актуальними і важливими науковими завданням. У статті розглядаються особливості застосування частин та підрозділів розвідки провідних країн світу у збройних конфліктах в Сирії, Афганістані, Іраку та Лівії. Проведено аналіз завдань, які покладались на частини та підрозділи розвідки, визначені форми і способи їх застосування. На основі проведеного аналізу визначені основні тенденції розвитку (застосування) частин та підрозділів розвідки, які дають змогу сформувати вимоги до комплекту розвідки тактичного рівня Збройних Сил України.