Особливості правового регулювання у сфері застосування спеціальних та інших технічних засобів негласного отримання інформації - I. O. Boginich (Аналітично-порівняльне правознавство)
Українською правовою доктриною вироблено підхід щодо нормативно-правової класифікації спеціальних та інших технічних засобів негласного отримання інформації на три групи: а) технічні засоби, що спеціально розроблені, виготовлені (у тому числі модифіковані) для негласного отримання інформації при вирішенні завдань оперативної (розвідувальної, контррозвідувальної та оперативно-розшукової) діяльності; б) технічні засоби загального користування; в) технічні засоби подвійного призначення. Правові засади використання (застосування) спеціальних засобів визначаються законодавчими актами, що регулюють діяльність органів, яким надане право на їх застосування. Спеціальні та інші технічні засоби застосовуються під час проведення оперативно-розшукової, розвідувальної, контррозвідувальної діяльності, реалізації заходів із боротьби з тероризмом правоохоронними та іншими державними органами, зокрема Службою безпеки України, розвідувальними органами Міністерства оборони України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро та іншими суб’єктами оперативно-розшукової діяльності в межах, визначених законодавством України. Як сукупність технічних пристроїв, речовин, цифрових носіїв та програм, спеціальні та інші технічні засоби, розроблені для негласного, контрольованого виявлення, отримання, фіксації інформації, які застосовуються, з метою вирішення завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності та у ході досудового розслідування кримінального провадження. Спеціальні технічні засоби для зняття інформації з каналів зв’язку та інші технічні засоби негласного отримання інформації – це технічні, апаратно-програмні, програмні та інші засоби, які відповідають критеріям належності технічним засобам негласного отримання інформації, що мають технічну забезпеченість для негласного отримання (прийому, обробки, реєстрації та/або передачі) інформації, призначені для використання під час проведення оперативно-розшукової, контррозвідувальної або розвідувальної діяльності у скритний спосіб. Отже, важливого значення набуває питання застосування спеціальних та інших технічних засобів негласного отримання інформації, яке дотепер у законодавстві України не врегульовано належним чином. У даний час положення національного законодавства, які забезпечують правове регулювання у сфері застосування спеціальних та інших технічних засобів негласного отримання інформації, відзначаються розпорошеністю, фрагментарністю та подекуди містять застарілі норми.