Ангари як архітектурний елемент авіаційних музейних комплексів - Yuriy Doroshenko; Alexander Khlyupin; Bohdana Nikolchuk (теорія та практика дизайну)
Метою публікації є визначення основних прийомів проєктування ангарів сучасних авіаційних музейних комплексів на основі виявлення і характеристики їх особливостей щодо функціонального призначення, планувальної структури та практичної значущості. Важливими завданнями були виокремлення саме експозиційних ангарів, їх образність та визначення впливу ангарів на історію та культурну спадщину. Методологія. У статті на основі системного підходу використано традиційні методи наукового дослідження: історичного аналізу, порівняльного аналізу та структурно-функціонального аналізу. Результати. У даній статті досліджуються різні види використання цивільних літаків у музейних ангарах, охарактеризовано закономірності проєктування даного типу будівель, проаналізовано спицифіку їх планування. Результатами дослідження даної роботи сформовано особливості будівництва авіаангарів. Адже сучасні музейні комплекси варіюються в плануванні і проєктуванні, тому тип кожного ангару використовується в залежності від від специфіки і кількості частин літака задля технічного обслуговування обладнання. У більшості загальних ангарів прямокутний профіль, великі арки або ворота; вони часто більш ніж 100 метрів в ширину. В залежності від їх функції, ангари розрізняють: складські, в яких основна будівля використовується для стоянки та зберігааня, технічного обслуговування, і профілактичного огляду; ангари для по ремонту літаків, вертольотів та іншої авіаційної техніки. В основному споруди включають кілька виробничих і повсякденних адміністративних приміщень, які, як правило, розміщені як додаток до головного ангару. Також вони поділяються за типом конструкцій: стаціонарний (з підтримкою структурних елементів з металу або армованого бетону); тимчасові (призначені для короткочасного обслуговування, як правило, з дерева); і розбірний (з конструктивними елементами зі сталі або легких сплавів). Результати досліджень можуть бути використані в навчальному процесі при викладанні дисципліни архітектурного проектування, а також при розробленні нормативної і методичної літератури з проектування громадських будівель та споруд. Напрацювання даної роботи можуть бути застосовані в реальному проєктуванні та будівництві; були внесені до тематичних планів для курсового та дипломного проєктування. Наукова новизна. Наукова новизна дослідження полягає в тому, що: - виявлено вплив технологічного процесу на функціонально-планувальне вирішення музейно-виставкових авіаційних комплексів (функціонально-планувальна схема, функціональне зонування); - виявлено вплив конструктивних ангарних рішень на формування музейно-виставкових авіаційних комплексів (на образність, на візуальну естетику авіаційного комплексу, на функціонально-планувальне вирішення); - за одержаними результатами сформульовано основні принципи формування музейно-виставкових авіаційних комплексів з використанням ангару як важливого архітектурного елементу (принцип естетичної унікальності, принцип ситуативної адаптивності, принцип екологічної безпеки та принцип варіабельності); - показано важливість прослідковування становлення та розвитку авіаційної галузі через музейні експонати та вплив музейних комплексів на розвиток авіації за рахунок збереження історичних цінностей, важливих для минулого та майбутнього повітроплавання. Практична значущість. В статті доведена практична значущість авіаангарів як важливого об’єкту, виокремлено його як значний архітектурний елемент музейних комплексів, який забезпечує збереження та обслуговування історичних експонатів. Оскільки саме в подібних місцях можна повноцінно відчути історію та драму польоту, повністю проникнутись авіаційною галуззю, яка захоплює подих своєю масштабністю та неординарністю. Безаварійна експлуатація авіаційної техніки багато в чому залежить від дотримання особливих умов зберігання. Їх можуть забезпечити спеціалізовані будівлі - авіаційні ангари, які також служать для технічного обслуговування і ремонту вертольотів і літаків. Ангар, як музейний експонат, не лише слугує сховищем для зберігання літальних об’єктів, а й використовується як джерело донесення до відвідувачів широкого спектру інформації з історії розвитку авіації. До ангару для літаків пред’являються особливі вимоги по надійності конструкцій, так як в них неможливо встановити додаткові опорні елементи для посилення каркаса будівлі. Літаки - дуже складна і дорога техніка і їм потрібні особливі умови зберігання. Відмінною особливістю ангарів для літаків є не тільки велика ширина прольоту споруди, а й висота, так як вони призначені для стоянки і обслуговування авіатехніки, де потрібне використання підйомників, підвісного та кранового обладнання. Особливості будівництва авіаційних ангарів ми розглянемо в даній статті.