ПРАКСА УСТАВНОГ СУДА БОСНЕ И ХЕРЦЕГОВИНЕ - ПРАВО НА СЛОБОДУ И СИГУРНОСТ ЛИЧНОСТИ И ПРЕТПОСТАВКА НЕВИНОСТИ - Владимир Симовић (Српска правна мисао)
Повријеђено је апелантово право на слободу и сигурност личности из члана II/3д) Устава Босне и Херцеговине и члана 5 став 1 тачка ц) и став 3 Европске конвенције за заштиту људских права и основних слобода када су редовни судови, приликом продужења и контроле оправданости притвора, пропустили навести конкретне разлоге и околности које оправдавају закључак да би пуштање апеланта на слободу резултирало ванредним околностима услијед стварне (не апстрактне) пријетње нарушавању јавног реда у смислу одредаба члана 197 став 1 тачка г) Закона о кривичном поступку Републике Српске. С друге стране, није повријеђено начело претпоставке невиности из члана II/3е) Устава Босне и Херцеговине и члана 6 став 2 Европске конвенције за заштиту људских права и основних слобода у ситуацији када у околностима конкретног случаја нема ништа што би упутило на закључак да је редовни суд оспореним рјешењима прејудицирао апелантову кривицу.