Чинник об’єктивності журналістcької інформації в процесі політичних виборів в умовах демократії - I. P. Kovalenko (Вісник Харківської державної академії культури)
Актуальність. Президентські вибори 2019 р., які, за висновками багатьох експертів, стали найбруднішими за всю історію незалежної України, значно актуалізували проблему об’єктивності журналістської інформації в електоральному процесі. Мета статті — розкрити механізм забезпечення об’єктивності журналістської інформації в процесі політичних виборів в умовах демократії. Об’єкт дослідження — проблема забезпечення об’єктивності демократії в процесі політичних виборів. Методологія статті ґрунтується на системному, структурно-функціональному, компаративному та біхевіористському підходах до дослідження проблеми. Новизна матеріалу полягає у переведенні проблеми об’єктивності журналістської діяльності з морально-етичної площини в площину її практичної реалізації. Практичне значення зумовлене можливістю використання цього матеріалу в навчальному процесі з фахової підготовки студентів за спеціаль-ністю «Журналістика». Висновки. Абсолютної об’єктивності журналістської діяльності на політичних виборах не існує, оскільки ця діяльність детермінується позицією власників ЗМІ та політичними вподобаннями самих журналістів. Проте плюралістичність демократичних режимів спричиняє феномен відносної об’єктивності, який полягає в тому, що виборці можуть користуватися різними виданнями, які відображають різні позиції та підтримують явно чи приховано різні політичні сили та різних кандидатів, порівнювати їх публікації та потім робити самостійний вибір. Відносна об’єктивність має забезпечуватися: забороною концентрації інформаційних видавництв у руках одного власника; посиленням контролю та кримінальної відповідальності за публікацію недостовірної інформації; посиленням роботи щодо формування політико-правової та професійної культури журналістів (у зв’язку з цим доцільно ввести до програм фахової підготовки журналістів у вищих навчальних закладах України як обов’язковий предмет «Інформаційне право», спрофілювавши його на потреби їх професійної діяльності); підвищенням уваги до виховання політичної культури громадян.