Органи соціального діалогу та їх роль у забезпеченні соціальних прав - I. M. Lasko; S. M. Synchuk (Науковий вісник Ужгородського національного університету. Серія Право)
У статті досліджується правове становище органів соціального діалогу, основне завдання яких полягає у вирішенні соціальних конфліктів та забезпеченні соціальної стабільності. Відзначено, що проголошення нашої держави соціальною та правою, зумовлює створення таких правових механізмів, котрі б гарантували забезпечення соціальних прав людини. Зауважено, що саме завдяки соціальному діалогу, основний зміст якого полягає у визначенні та зближенні позицій, досягнення спільних домовленостей та прийняття узгоджених рішень сторонами соціального діалогу, найшвидше можна досягнути соціальну рівність та стабільність у суспільстві. Підкреслено, що держава як гарант забезпечення дієвості та ефективності соціального діалогу, передбачає створення відповідних органів з певними повноваженнями. Такими органами є Національна тристороння соціально-економічна рада, територіальні тристоронні соціально-економічні ради, галузеві (міжгалузеві) тристоронні або двосторонні соціально-економічні ради та інші тристоронні органи соціального діалогу (комітети, комісії). Підкреслено, що такі органи складаються з представників сторін соціального діалогу і покликані найшвидше реагувати на соціальні виклики. Окрему увагу присвячено Національній тристоронній соціально-економічній раді, яка є постійно діючим органом, що утворюється Президентом України для ведення соціального діалогу. У дослідженні детально проаналізовано правову природу рішень органів соціального діалогу. Звернено увагу, що законодавець зобов’язав державні органи розглядати ухвалені радою рішення, однак не закріпив для них юридичного обов’язку звертатися до Національної тристоронньої соціально-економічної ради за рекомендаціями, пропозиціями, узгодженим рішенням з питань, що відносяться до її компетенції. Зауважено, що рекомендаційний характер рішень органів соціального діалогу негативно впливає на результативність соціального діалогу. Пропонується у законодавстві закріпити обов’язковість рішень Національної тристоронньої соціально-економічної ради, і можливість відступу від них лише за умови вмотивованості цього.