Сонатна творчість Й. Н. Гуммеля як простір інтерпретації - O. Yu. Stepanova (Культура України)
Статтю присвячено вивченню фортепіанно-виконавської інтерпретації в сонатній творчості Й. Гуммеля. Показано, що перші сонати Й. Гуммеля містять ознаки наслідування творів В. Моцарта та М. Клементі в поєднанні з відчутними елементами імпровізаційності в межах структури сонат і техніки виконання. Здійснено аналіз сонат зрілого періоду творчості Й. Гуммеля з акцентом на використанні широкого діапазону фортепіано, на стильовій багатогранності, політематизмі тощо. Обґрунтовано, що в сонатній спадщині Й. Гуммеля відбулося «стрибкоподібне» осягнення романтизму. Висновано, що головною ознакою першого періоду сонатної творчості Й. Гуммеля є наслідування традицій віденського класицизму; наступні твори перегукуються з бароковою (поліфонічною) ідеєю, є перехідними та іманентно містять ознаки епохи романтизму, що підтверджується множиною елементів віртуозного й імпровізаційного характеру.