L’educació sentimental d’una joventut perduda: fragments de vida bohèmia del París finisecular i la Gran Guerra La educación sentimental de una juventud perdida: fragmentos de vida bohemia del París finisecular y la Gran Guerra The emotional education of a lost youth: fragments of bohemian life in fin-de-siècle Paris and the Great War - Jordi Solé Blanch (Temps d'Educació)
En aquest article s’aborda el pas d’una joventut àvida d’experiències bohèmies pel París de finals del segle XIX i principis del XX. Durant aquella època, París es va convertir en el destí de milers de joves que, lliurats a unes vides poc convencionals, intentarien fer brollar aalguna vocació artística o qualsevol altre talent. És conegut, però, que París es convertiria per a molts en el destí de les il·lusions perdudes, si bé només una visió idealitzada i romàntica de la vida artística podria donar sentit a tota una existència. A fi de poder descriure algunes anècdotes i fragments d’aquestes vides, hem acudit al llegat artístic d’alguns dels seus protagonistes. Així, iniciem el nostre estudi amb La Bohème de Puccini, que ens servirà per emmarcar els elements més melodramàtics i seductors de la vida bohèmia. Després seguim amb altres obres literàries, que ens permetran parlar també d’una generació de joves viatgers i expatriats lliurats a l’art per superar els horrors viscuts durant la Gran Guerra. No ens importa, doncs, partir de la ficció o de la recreació biogràfica si així podem acabar copsant els trets més rellevants de l’educació sentimental d’una joventut tan particular, aquell tipus d’educació que només pot marcar la vida dels que estan disposats a viure de forma radical. ______________________________________________ Dans cet article, nous abordons le passage d’une jeunesse avide d’expériences bohèmes dans le Paris de la fin du XIXe siècle et le début du XXe. Pendant cette époque, en effet, Paris était devenu la destination de milliers de jeunes qui tentaient, se livrant à une vie peu conventionnelle, de faire jaillir une quelconque vocation artistique ou tout autre talent. On sait, cependant, que Paris devait devenir pour nombre d’entre eux sinon la destination des illusions perdues au moins le lieu d’une vision idéalisée et romantique de la vie artistique qui pourrait donner un sens à toute une existence. Avec cette finalité, nous nous sommes intéressés au legs artistique de certains de ses acteurs principaux. Nous avons commencé notre étude par La Bohème de Puccini, qui nous a servi pour encadrer les éléments les plus mélodramatiques et séducteurs de la vie de bohème. Ensuite, nous avons poursuivi notre tâche avec d’autres oeuvres, littéraires celles-là, qui nous ont permis de parler aussi d’une génération de jeunes voyageurs et d’expatriés se livrant à l’art pour dépasser les horreurs vécues pendant la Grande Guerre. Il ne nous importe donc pas de partir de la fiction ou de la recréation biographique si l’on peut ainsi finir par capter les traits les plus importants de l’éducation sentimentale d’une jeunesse aussi particulière, ce type d’éducation qui ne peut marquer que la vie de ceux qui sont disposés à vivre de manière radicale En este artículo se aborda el paso por el París de finales del XIX y principios del XX de una juventud ávida de experiencias bohemias. París se convirtió durante aquella época en el destino de miles de jóvenes que, entregados a unas vidas poco convencionales, intentarían hacer brotar alguna vocación artística. Es conocido, sin embargo, que París se convertiría para muchos en el destino de las ilusiones perdidas, si bien sólo una visión idealizada y romántica de la vida artística podría dar sentido a toda una existencia. Con este fin, hemos acudido al legado artístico de algunos de sus protagonistas. Así, iniciamos con La Bohème de Puccini, que nos servirá para enmarcar los elementos más melodramáticos y seductores de la vida bohemia. Después seguimos con otras obras literarias, que nos permitirán hablar también de una generación de jóvenes viajeros y expatriados entregados al arte para superar los horrores vividos durante la Gran Guerra. No nos importa, partir de la ficción o de la recreación biográfica si así podemos acabar captando los rasgos de la educación sentimental de una juventud tan particular, ese tipo de educación que sólo puede marcar la vida de aquellos que están dispuestos a vivir de forma radical This article deals with the time spent by a young generation avid for bohemian experiences in the Paris of the late 19th and early 20th centuries. At that time, Paris became the destination for thousands of young people who would try to make their way through a vocation for art or any other talent. It is well-known, however, that for many of them Paris was to turn into the destination of lost dreams, though only a romantic, idealised view of the artistic life could give meaning to such an existence. In order to describe it, we have turned to the artistic legacy of some of their protagonists. Thus, this study begins with Puccini’s La Bohème, which serves to place the more melodramatic, attractive features of the bohemian life in context. It then moves on to other literary works, providing an opportunity to discuss a generation of young, expatriate travellers who turned to art to overcome the horrors they had experienced during the Great War. There is, then, nothing wrong with setting out from fiction or biographical recreation if this provides a way of understanding the most relevant features of the emotional education of such an unusual generation of youth, the type of education which can only mark the lives of those willing to live in a radical way