ВЕГЕТАЦІЙНИЙ ПЕРІОД ГОРОХУ ПОСІВНОГО ЗАЛЕЖНО ВІД АГРОТЕХНІЧНИХ ЗАХОДІВ В УМОВАХ ЛІСОСТЕПУ ПРАВОБЕРЕЖНОГО - К. С. Небаба; В. Б. Гаврилюк (Подільський вісник: сільське господарство, техніка, економіка)
Технології вирощування сільськогосподарських культур не можуть бути постійними. Залежно від умов навколишнього середовища, біологічних особливостей нових сортів і рівня матеріально-технічного забезпечення, необхідно постійно їх удосконалювати, щоби створити оптимальні умови для росту та розвитку рослин гороху посівного. Сучасні зміни клімату та нестабільні погодні умови призвели до того, що сорти повинні мати високий адаптаційний потенціал, щоб бути здатними відновлювати метаболічні процеси після впливу стресових чинників. Кожен сорт має критичні порогові параметри толерантності до біотичних чи абіотичних стресів. У посушливі роки вегетація гороху посівного може скорочуватися у півтора раза – до 10 днів, що може призводити до зниження продуктивності. Вегетаційний період для більшості сортів гороху ярого типу, придатних для вирощування в лісостеповій зоні, становить 75–105 діб. Для дуже пізньостиглих сортів цей період може збільшуватися до 140 діб. Метою наших досліджень було виявлення впливу агротехнічних заходів в умовах правобережного Лісостепу на вегетаційний період гороху посівного впродовж 2020–2024 років. Вегетаційний період рослин гороху сортів Гамбіт і Есо за роки наукових спостережень коливався в межах від 76 до 88 діб залежно від метеорологічних умов досліджуваного року, обробки насіння перед сівбою, фоліарного живлення посівів. Установлено, позитивний вплив на міжфазні періоди та вегетаційний період рослин загалом за використання мікоризного препарату й інокулянтів. На варіанті удобрення препаратом Мікофренд у поєднанні з інокулянтами вегетаційний період у гороху сорту Есо становив 76–85 діб, у сорту Гамбіт – 78–83 доби, після обробки посівів мікродобривами міжфазні періоди рослин подовжувалися, а вегетаційний період становив 80–85 діб та 83–88 діб відповідно. Фенологічні дослідження довели, що обробка насіння мікоризним препаратом та інокулянтом подовжувала вегетаційний період сортів гороху, які вивчалися, у середньому на 6–8 діб. Застосування мікродобрив Найс і Авангард у мікрофазі подовжувало вегетаційний період ще на 2–3 доби, залежно від сорту.