Significant el dret a l’educació. Recomanacions de la Conferència Internacional d’Instrucció Pública en el període d’entreguerres - Isabel Carrillo Flores (Educació i Història: Revista d'Història de l'Educació)
L’educació, com a dret humà, s’ha anat construint dialècticament al llarg de la història gràcies a l’impuls de canvis polítics i pedagògics que, com a resposta als efectes devastadors de les guerres, han buscat conformar entorns més democràtics i justos que permetessin la seva expressió. Partint de la significació generacional dels drets humans, a l’article es dota de contingut el dret a l’educació com a dret moral i jurídic; un dret fonamental, universal i indivisible que es dóna plenament quan s’expressen amb total intensitat els indicadors que el defineixen: que l’educació sigui assequible, accessible, acceptable i adaptable. Utilitzant aquests indicadors com a unitats d’anàlisi, es revisa el paper de l’Oficina Internacional d’Educació fundada a Ginebra a finals de l’any 1925 amb la voluntat d’impulsar una educació nova. En concret, es fa un estudi de l’aportació al debat internacional i la influència en les polítiques nacionals que suposen la celebració de les conferències internacionals d’instrucció pública i les recomanacions que s’aproven en el període d’entreguerres.