“Jardins tancats” i Stationers’ Company 2.0 - Greg Lastowka (IDP)
La llei de drets d'autor es va originar com una llei dissenyada per a regular el comerç de treballs impresos, no pas com una llei dissenyada per a protegir els interessos d'autors. L'Estatut d'Anne ho va canviar concedint els drets d'autor a l'autor, la qual cosa creava la possibilitat de negociacions de prepublicació. Avui aquest acord s'ha trencat. En la nostra era de la computació en núvol i el web 2.0, els intermediaris no autors proporcionen plataformes que constitueixen les eines d'autoria, les eines de publicitat i les eines de distribució comercial. En aquest nou ecosistema, veiem una tornada al model de la Stationers' Company, en el qual el poder legal sobre la producció d'autor està a les mans dels propietaris de les tecnologies intermediàries. Així, doncs, el futur dels drets d'autor digitals sembla cada vegada més una tornada als seus orígens, atès que els autors tenen un paper de vassalls obligats pels senyors de les plataformes on treballen.